Hyvää iltaa. Oikea nimeni on Henri Verdoux.
Olin rehellinen pankkivirkailiija 30 vuotta. Jouduin työttömäksi 1930.
Silloin aloin likvidoida vastakkaisen sukupuolen edustajia.
Se oli puhdasta liiketoimintaa perheen elättämiseksi.
Ritari Siniparran ura ei ole lainkaan kannattava.
Vain kauhean optimistinen henkilö ryhtyisi sellaiseen.
Minä valitettavasti ryhdyin. Tästä seuraava on historiaa.
Viinikauppiasperhe Couvais'n koti jossakin Pohjois-Ranskassa
Jean, se on postiljooni. Hänellä voi olla kirje siskoltasi.
Pane kirja pois ja mene katsomaan. -Ei käy.
Häpeä. Puhua nyt noin siskollesi. -Suu kiinni. Täällä vetää.
Turha vaiva, Phoebe. -Hänet täytyy pakottaa.
Jos isäsi eläisi, hän pakottaisi sinut.
Siirrä niitä isoja jalkojasi. -Mitkä sukellusveneet sinulla on?
Tee niin kuin sanotaan. -Käske miestäsi. Minä luen.
Katso, mitä sait aikaan. -Jos olisit mennyt, noin ei olisi käynyt.
Hyvä on, minä menen sitten.
Pidä tätä. -Phoebe, voisit olla varovaisempi.
Katsoisitte kumpikin, mitä teette. -Lena oli tiellä.
Älä viitsi huutaa.
Typerys!
Ole hiljaa. En ole vaimosi. -Niin. Yksi todellakin riittää.
Jollei sovi, tiedät, mitä voit tehdä. -Kyllä minä jonain päivänä teenkin.
Mikä se on? -Pariisin kansallispankista.
Arvasin sen.
Pankki palautti kirjeemme. Hän on tyhjentänyt tilin.
Tehdään poliisi-ilmoitus. Thelmalla ei ole tapana toimia näin.
Thelma osaa pitää huolen itsestään. -Ei siltä näytä.
50-vuotias nai miehen, jonka hän on tuntenut kaksi viikkoa.
Hänestä ei ole kuulunut kuukausiin. -Hän viettää kuherruskuukautta.
Kuherruskuukautta... -Kuka sitä niin kauan viettäisi?
En pidä siitä, että hän on nostanut rahamme. Se ei ole hänen tapaistaan.
Mies on ottanut ne jo. -Ei Thelmalta noin vain oteta.
Suostuihan hän muuttamaan, myymään firman ja menemään naimisiin.
Mies on kai melkoinen hurmuri. -Oppisinpa samanlaiseksi.
Nyt te tuomitsette ennalta. -Rehellinen mies ei välttelisi meitä.
Jotain kauheaa on kyllä tapahtunut. -Että osaatte olla rasittavia.
Jollei hän kirjoita, luulette, että hänet on murhattu.
Kuka tässä on murhasta puhunut? -Mennään heti poliisin puheille!
Odottakaa vähän. Olette ihan hysteerisiä.
Pierre on oikeassa. Odotetaan pari päivää. Mennään sitten poliisille.
Meillähän on kuva miehestä. Missä se on? -Minulla.
Merkillisen näköinen tyyppi, vai mitä?
Täytyy olla hyvä myyntimies, joka myy tuolla pärställä.
Pieni huvila jossakin Etelä-Ranskassa
Kauankohan hän polttaa tuota uunia? Sitä on jatkunut kolme päivää.
En ole voinut ripustaa pyykkiä kuivumaan.
Joku vielä astuu päällesi, jollet ole varovainen.
Huomenta, monsieur.
Olisi kirjattu kirje madame Thelma Varnaylle.
Ei, madamen täytyy allekirjoittaa. -Ymmärrän. Hetkinen.
Rakas Thelma, sinulle on tullut kirjattu kirje.
Älä nouse kylpyammeesta. Kuivaa vain kätesi. Tässä kynä.
Sillä lailla. Varo nyt, että et vilustu.
Olkaa hyvä. -Kiitos, monsieur.
Tässä toivomanne 60 000 frangia, mikä päättää pankkitilinne.
Kiitos luottamuksesta. Banque du Midi et de Marseille
Kaukopuhelu. Balong & Co, Pariisin pörssi, Réaumur 6572.
Huomenta. Minut lähetettiin Dupont'n työnvälitystoimistosta.
Aivan. Tulkaa sisälle.
Ovatko nämä suosituksesi? Työtä on vain pariksi päiväksi.
Mikä sinun nimesi on? -Louise.
Aloita siivoamalla laatikot ja pyyhkimällä pölyt.
Mutta ota ensin alas verhot ja pakkaa ne tuohon.
Pane kaikki lipaston päälle, niin tarkastan kaiken sitten.
Haloo? Onko Balong & Co?
Olen monsieur Verdoux.
Haluan ostaa 500 Continental Gasin ja Consolidated Copperin osaketta -
ja 100 Central Carbiden osaketta. Sama 20 pisteen marginaali.
Sähkötän rahat. Saatte ne huomenna. Au revoir.
RIKOSPOLIISI
Hän meni naimisiin miehen kanssa ja katosi jäljettömiin.
Voitteko tunnistaa miehen? -Meillä oli valokuva hänestä -
mutta Lena heitti sen vahingossa avotakkaan.
Mutta tunnen kyllä hänet, jos näen hänet.
Siinä olivat yksityiskohdat. Otamme yhteyttä, jos löydämme jotain.
Näkemiin, madame.
Mitä ajattelet?
Kolmen vuoden aikana on kadonnut 12 naista.
Monet tapauksista muistuttavat tätä. -Millä tavalla?
Kaikki keski-ikäisiä, varakkaita. Heillä oli samantyyppinen aviomies.
Onko hän naimisissa kaikkien kanssa? -Siltä vaikuttaa.
Hän on ollut naimisissa ainakin kuuden kanssa yhtä aikaa.
Kuin merimies, jolla on vaimo joka satamassa.
Onko hän vakuutusasiamies? -Ei. Hän on liian fiksu sellaiseksi.
En usko, että yhtäkään naisista löytyy. -Onko heidät murhattu?
Hän on Ritari Siniparta. Murhaaja, joka vaikuttaa koko maassa.
Hanki silti vähän tietoa, ennen kuin levität tuota teoriaa.
Edullisesti! Talo myytävänä
Monsieur Varnay? Olen monsieur Nutal, kiinteistönvälittäjä.
Tässä on madame Grosnay. -Hauska tutustua.
Madame haluaa katsoa taloa, mikäli emme häiritse.
Ette toki. Tulkaa sisälle.
Suokaa anteeksi, on ollut niin kiire, että en ole ehtinyt siistiytyä.
Onpa ihania ruusuja. -Ne ovat puutarhastani.
Louise, pane nämä ruusut pakettiin madame Grosnaylle.
Vasemmanpuoleisessa keittiönlaatikossa on silkkipaperia.
Pitäkää toki ruusut itsellänne.
Haluan, että niitä arvostetaan, ja siksi annan ne teille.
Tätä tietä.
Tässä on olohuone. Ovet ja lattia ovat tammea.
Talo on täydellisesti suunniteltu.
Täältä on ihana näköala vuorille ja merelle.
Ovatpa kauniita kukkuloita. -Suuren arkkitehdin työtä.
Meistä ei ole ikinä sellaiseen suoritukseen.
Ja sitten puutarha, 53 metriä x 25 metriä -
jossa on seitsemän erilaista hedelmäpuuta ja ruusupensaita.
Hieno ilmapiiri. -Vaimoni uhrasi osan sielustaan talolle.
Olimme hyvin onnellisia täällä. Sen aistii.
Otan osaa suruunne vaimonne kuoleman johdosta.
Aivan. Hän sai sydänkohtauksen ollessaan sukuloimassa.
Siksi haluankin pois täältä, eroon kaikista muistoista.
Saamme sen melkein ilmaiseksi. -Myöhemmin. Minulla on kiire.
Tätä tietä.
Tässä on ruokasali, ja vasemmalla on kirjasto.
Eikö olekin viihtyisää? -Kyllä.
Tätä tietä. Yläkertaan.
Talo on pieni ja helppohoitoinen.
Siinä on kuitenkin palvelijanhuone. -Minulla on siivooja ja kokki.
Palvelijanhuoneeseen voi panna lisävuoteen.
Tai käyttäkää yläkerran huonetta, jollei perheenne tarvitse sitä.
Minulla ei ole perhettä. -Vain te ja miehenne, vai?
Hän kuoli jo vuosia sitten. -Vai sillä lailla.
Monsieur Varnay? Monsieur Nutal soittaa toimistostaan.
Suokaa anteeksi.
Tämä oli vaimoni makuuhuone. Suokaa anteeksi.
Kutsuimme tätä Sans-Souciksi. Hän vietti suuren osan ajastaan täällä.
Hyvin aurinkoinen huone. -Kaikki eivät pidä siitä.
Minä pidän. -Olette skorpioni.
Horoskoopissa.
Ei, olen oinas. -Niin tietysti.
Taivas ja aurinko - haaveilija.
Silmänne ovat kuin kaivo täynnä halua, jota ei voi tyydyttää.
Mielenkiintoista. -Te olette mielenkiintoinen.
Minäkin olen oinas. Tiedän kaiken meistä.
On merkillistä, että tulitte. Tunnen, että se on kohtalo.
Jos tuntisin teidät paremmin, selittäisin asian.
Ette ole mennyt uusiin naimisiin. Outoa, nainen, jolla on kaltaisenne luonne.
Miten niin? -Seura on oinaille tärkeää.
Nyt on silti liian myöhäistä. -Elämännehän on vasta alkanut.
Kunnon elämä ei ala ennen kuin on täyttänyt...
Onko iällä oikeastaan merkitystä? -Paljonkin naiselle.
Ette ole varmaankaan ikinä ollut niin kaunis kuin nyt.
Olen vain suora. Olitte varmasti hyvin kaunis nuorena -
mutta sitä ei voi verrata nykyiseen kypsyyteenne, eleganssiin.
Teillä on enemmän luonnetta nyt. Enemmän kokemusta, enemmän...
Enemmän kaikkea. -Imartelette minua.
Miksi en suhtautuisi samalla tavalla kauneuteen kuin te kukkiin?
"Ihania ruusuja", sanoitte ja panitte ne lähelle huulianne.
Ruusuilla on onnea.
Kunpa uskaltaisin olla impulsiivinen. No, elämä on sellaista.
Olette jumalainen, ihana. Tuntuu kuin olisin tuntenut teidät koko ikäni.
Tämähän on naurettavaa. -Ei, tämä on kaunista ja väistämätöntä.
Siitä voi syyttää kauneuttanne.
Yrittäkää ymmärtää. Älkää tehkö niin, että nolostun. Etiketti...
Minusta on kurjaa olla liian halpahintainen.
Tuossa se on. Se on ampiainen. Liikkumatta, minä hoidan sen.
Kävikö pahasti? -Liukastuin.
Meidän täytyy nyt mennä. -Ettekö halua nähdä muita huoneita?
Olemme nähneet tarpeeksi. Vai haluaako madame katsoa vielä?
Ei, kiitos. -Tiedotamme sitten, mitä hän on päättänyt.
Lähettäisin teille kirjan astrologiasta. -Älkää nähkö vaivaa.
Miten otan teihin yhteyttä? -Meidän kauttamme.
Älkää unohtako ruusujanne. -Ei, älkää. Annetaan olla.
Tulen hyvin surulliseksi, jollette ota niitä.
Au revoir, madame. -Au revoir.
Hauska nähdä teidät, madame Yvonne.
Saako olla kukka, monsieur? -Antakaa minulle tuo.
Kas vain, monsieur Verdoux. Eipä ole näkynyt. Mitä tiedät?
En edes epäile mitään.
Oletko valmis? -Olen. Istukaa.
Monsieur Lavine, tässä on monsieur Verdoux.
Hän oli kassanhoitajana pankissa.
Se oli vanhaan, hyvään aikaan. Kolme vuotta sitten.
Mitä teet nykyään? -Kaikenlaista, kiinteistöjä, osakkeita...
On varmaan mennyt hyvin.
Nyt on huonot ajat, eikö? -Nyt täytyy ostaa, kun kaikki myyvät.
Saako olla jotakin? -Ei, kiitos.
Suokaa anteeksi.
Näkemiin.
Älkää unohtako tätä. -Merci.
Vanha Verdoux-parka. Hyvin hänellä näkyy menevän.
Hänelle kävi aika huonosti. Hän oli meillä töissä yli 30 vuotta.
Kun lama tuli, hän oli ensimmäisten joukossa, jotka erotettiin.
30 vuoden jälkeen.
Siinähän sinä olet. Katsotaan, mitä täällä on.
Henri Verdoux, huonekalukauppias. -Tässä Balong & Co.
Pörssi on romahtanut. Tarvitsemme 50 000 frangia huomiseen mennessä.
Mistä minä sen summan saan? -Joudutte muuten pois listalta.
Katsotaan, mitä voin tehdä.
Lydia Corbellin kaupungissa.
Corbellin pankit sulkevat neljältä.
Ehdin junaan, joka lähtee 14.15, ja olen perillä 15.30.
Minulle jää puoli tuntia aikaa.
Pankit sulkevat neljältä.
Lydia! -Luulin, että olet Indokiinassa.
Olen ollut siellä, rakas. -Älä sano minua rakkaaksi.
Sinusta ei ole kuulunut kolmeen kuukauteen.
Etkö saanut kirjeitäni? Kirjoitin melkein joka päivä.
Sain vain yhden sähkeen. Sinä hylkäsit minut.
Insinöörin tehtäviin kuuluu matkustelu.
Valitettavaa, etten tiennyt sitä, kun tutustuin sinuun.
Mitä haluat?
En mitään. -Sepä epätavallista.
Luulin, että tulisit iloiseksi nähdessäsi minut.
Näen sinut vain, kun haluat jotakin.
En halua riidellä. Se on kauheaa.
Elämästä voi helposti tulla likaista ja vulgaaria.
Yritetään pitää se kauniina ja arvokkaana.
Emme ole enää nuoria.
Näin vanhuuden kynnyksellä tarvitaan toveruutta, rakkautta, hellyyttä.
Ennen kaikkea tarvitsemme toisiamme.
Olemme viettäneet monta kaunista ja inspiroivaa hetkeä -
ja voimme vielä viettää monta. -Älä höpötä roskaa vanhalle.
Joko taas. Luulin sinun parantuneen vanhuudenkompleksistasi.
Parannuin sinusta, kun lähdit. Istu!
Mitä teit Indokiinassa? -Rakensin siltoja. Se oli vaikeaa.
Piirustukset oli tehty väärin. Niitä oli korjattava.
Sitten kaikki lykkääntyi kriisin takia.
Minkä kriisin? -Talouskriisin.
Pahin katastrofi aikoihin. -Ei siitä ole ollut lehdissä.
Se halutaan salata, mutta meitä varoitettiin siitä.
Älä nyt vaivaa pientä päätäsi sellaisilla asioilla.
Mistä kriisistä puhut? -Pankeissa on tungos huomenna.
Pötyä. -Eihän sillä ole merkitystä sinulle.
Mutta minun on ajateltava sitä. -Niin minunkin.
Älä ole huolissasi. -Kaikki omaisuuteni on pankissa.
Mitä, missä? -Tiedät kyllä. Sijoituspankissa.
Sehän on kaikista pahin! Nosta heti rahasi tililtä.
Huomenna pankit ovat kiinni.
Mitä teen rahoille? En halua pitää kotona 70 000 frangia.
Paljonko sanoit? No, pidä kiirettä nyt.
Minusta tuntuu, että valehtelet. -Älä tuhlaa aikaa, nainen.
Tulehan nyt, rakas.
Taidan olla hullu tehdessäni tällaista.
Odota, niin saat nähdä.
Virkailija sanoi, että se on pötyä. -Mitä muuta odotit?
Uskon mieluummin häntä. Miksi rahaa ei voi viedä pankkilokeroon?
Kriisin myötä voi tulla vallankumous, ja uusi hallitus voi ottaa kaiken.
On parasta säilyttää ne täällä, että ne ovat käsilläsi.
Sinun käsilläsi.
Näytät väsyneeltä. Tarvitset kunnon yöunet.
Taidan olla hullu kuunnellessani sinua.
Tuoda nyt kaikki rahat tänne. Voi tulla murtovarkaita.
Pötyä. -Onneksi ei ole palvelijoita.
Rahat ovat turvassa yön yli. -Ei olisi pitänyt koskea niihin.
Jos se tuntuu niin kauhealta, niin vie ne takaisin huomenna.
Sen minä kyllä teenkin.
Sammuta valot. -Kyllä, rakas.
Oletko lukinnut ovet? -Tein sen aikaisin.
Oletko sulkenut keittiönikkunan? -Kaikki on tehty.
Oletko? -Kyllä, rakas.
Mikä yö. -Niin. On täysikuu.
Kuinka kaunis tämä kalpea Endymionin tunti onkaan.
Mistä puhut? -Endymionista, rakas.
Kuuhullusta nuorukaisesta. -Unohda hänet ja mene nukkumaan.
Kyllä, rakas.
"Jalkamme, pehmeästi kukissa..."
Haloo. Kaukopuhelu. Pariisin pörssi, Réaumur 6572.
Balong & Co? Tässä monsieur Verdoux.
Sähkötän teille 50 000 frangia.
Ei, en tule Pariisiin vähään aikaan. Minulla on tekemistä.
Otan yhteyttä. Kuulemiin.
Isä!
Äiti! -Mitä nyt, Peter?
Henri!
Onneksi olkoon, Mona.
Et kai ole unohtanut, että nyt on 10-vuotishääpäivämme?
Olen herkempi sellaisille asioille kuin sinä. -Henri...
10 vuotta... Ihanaa vuotta.
Kiitos, rakas.
Onko sinulla lahja hänelle? Naiset pitävät sellaisesta.
On minulla lahja hänelle. Tässä.
Onpa ihanaa. -Sitä meiltä ei viedä ikinä.
Mitä sait? -Paperi todistaa, että omistamme talomme.
Jeannette tuli. Pian syödään.
Saanko syödä sinun ja isän kanssa? -Kyllä, tänä iltana.
Ihanaa päästä pois viidakosta. -Viidakosta...
Olet väsynyt, Henri. -Niin kai.
Kahden vuoden kuluttua olen toivottavasti eläkkeellä.
Jos se vaarantaa terveytesi, asun mieluummin yhdessä huoneessa.
Niin ei käy enää. -Olimme silloin onnellisia.
Emmekö ole nyt? -Olemme, mutta...
Sinulla on ollut kolmen viime vuoden aikana hyvin raskasta.
Onko?
Huolestutat minua. -Sitä en missään nimessä halua.
Sinun mielialasi. -Mitä siitä?
Vaikutat niin epätoivoiselta. -Nyt on epätoivon aika.
Miljoonat näkevät nälkää. Ikäiseni miehen ei ole helppo tulla toimeen.
Tiedän. Se on kauheaa.
Mutta kun maailma tuntuu kylmältä ja pimeältä -
ajattelen toista maailmaa - sinua ja Peteriä.
Sitä, mitä rakastan tämän maan päällä.
Voinko auttaa? -Hae lehti ja isän tohvelit.
Hain ne jo ennen kuin isä tuli kotiin.
Lihako täällä haisee? -Kyllä, sinähän halusit päivällisseuraa.
Isä, miksi me emme syö lihaa? -Olemme kasvissyöjiä.
Tuleeko Bottellon pariskunta? Hyvä.
Keitä he ovat? -He omistavat apteekin.
Hän on hyvä ystäväni.
Turnerit kysyivät, voisitko auttaa kirkon myyjäisissä.
Lähden Lyoniin varhain aamulla. -Niinkö pian?
Liikeasioita, rakkaani.
Peter, missä lehti on? -Istut sen päällä.
Niinpä istunkin. -Anna se minulle. Lepuuta silmiäsi.
Lue vain otsikot.
"Lama iskenyt maailmanlaajuisesti. Työttömyyttä joka maassa."
Riittää. Liian masentavaa.
Kuvittele, miten onnellisia olemme. Sinulla on työ.
Niin on.
Jos menetän yhden työpaikan, löydän aina uuden.
Älä vedä kissaa hännästä. Mistä olet perinyt ilkeytesi?
Leikin vain. Se tykkää siitä. -Ei. Olet liian kovakourainen.
Muista, että väkivalta syntyy väkivallasta.
Varmastikin Bottellot. -Peter, vie pois isän kengät.
Martha! Minä otan tavarasi.
Hauska nähdä sinut, Maurice.
Käykää peremmälle. -Kiitos.
Sinua näkee harvoin, Henri.
Rakas Martha. - Maurice. -Miten on flunssan laita?
Olen täysin toipunut. -Oletko muistanut pillerit? Sinun pitää.
Ne palauttavat voimasi. -Hän ei nauti mielellään lääkkeitä.
Päivällinen on katettu, madame.
Annan niitä aina Marthalle. Hän on perheen koekaniini.
Miten liikeasiat sujuvat? -Tavanomaisesti. Entä sinulla?
On ollut hyvin kiireistä. -Martha, istu vasemmalla.
Toivottavasti jäät pitemmäksi aikaa. -Ei, Maurice.
Lähden taas varhain aamulla.
Se oli paras tähän mennessä. -Osaan kyllä parempiakin.
Tosi hyvä. Kerron sen kapteenille, kun hän tulee.
Hän tulee kuudelta. -Meidän täytyy lähteä.
Mikä kiire teillä on? Otetaan vielä lasillinen. Missä piika on?
Annette! - Anteeksi.
Oletko kuuro? Huusin kuin mikä. -En kuullut.
Lammasta. Mitä kalalle on tapahtunut?
Heitin pois. Sitä oli niin vähän. -Olisi se sinulle riittänyt!
Anteeksi. En voi syödä kalaa. -Pakkaa sitten ja häivy.
Lampaankyljystä. Pian täytyy kai saada pihviä.
Ensin lammasta ja pian varmasti pihviä.
Nuo palvelijat... No, annoin hänelle potkut.
Kapteeni tulee, eikä ole piikaa. -Annabella, meidän täytyy lähteä.
Mikä kiire teillä on? Et ole povannut minulle vielä.
Jäämme odottamaan hänen tuloaan. -Pane ne kolmeen kasaan.
Kauanko kapteeni on maissa? -Viikon. Sitten kuudeksi viikoksi taas merille.
Siinä on hyviäkin puolia. -Vielä en ole niin pitkällä.
Katso, mikä onni. Ei ihme, että hän voitti arpajaisissa.
Voitanko taas? -Ei se ihmetyttäisi.
Odota. Tuohan on pataässä. Ei se merkitse hyvää onnea.
Jos sinulla olisi niska kipeä ja liukastuisit, niskasi parantuisi.
Se on kapteeni.
Louis, kyyhkyläiseni!
Miksi olet kaksi päivää myöhässä? -Laiva ajautui mutasärkälle.
Oli pakko odottaa nousuvettä. -Näytät niin raikkaan suolaiselta.
Tässä ovat ystäväni. Vicki, tässä on kapteeni Bonheur.
Mikä sukunimesi taas olikaan? -Darmond.
Hänen miehensä Joe.
No, me lähdemme nostelemaan. Anteeksi, häippäsemme.
Oli hauska tutustua, kapteeni...Bonheur.
Ei sitten muuta kuin bonsoir.
Keitä nuo ovat? -Tapasin heidät laukkaradalla.
Ole varovainen. Muista, että voit joutua pennittömäksi.
Oletko ollut kunnolla? Ethän ole vikitellyt alkuasukastyttöjä?
Miten voit edes kuvitella sellaista? -Kuvittelen kaikenlaista.
Ajattelen vain sinua. -Ihanko totta?
Koko ajan. Hytissä, komentosillalla ja kannella ajattelen vain sinua -
ja mietin, mitä teet. -Voi, kyyhkyläiseni.
Yksin yössä, trooppisen tähtitaivaan alla -
wienervalssin soidessa salongissa...
Musiikkia rahtilaivassa? -Niin. On meillä oma radio.
Keskeytit ajatuksenjuoksuni. -Ajattelit minua, kyyhkyläiseni.
Ajattelin suloisia käsivarsiasi, pieniä käsiäsi ja niskatukkaasi.
Suutelen sinua siihen.
Kunpa sinun ei tarvitsisi lähteä. -Jäisin mieluummin luoksesi.
Miksi et sitten jää? -Tiedät kyllä.
En voi olla toimetonna. Olisi eri juttu, jos hoitaisin liikeasiasi.
Osaan hoitaa ne itsekin.
Ongelma on se, että et luota minuun. Et luota!
Se loukkaa minua ja häiritsee onneamme.
Muihin taas luotat. Oudot ihmiset tuputtavat sinulle vaikka mitä.
Mitä sinä liikeasioista tiedät? -Paljon enemmän kuin sinä.
Sanoit, että kaikki pankit tekisivät konkurssin.
Halusit minun nostavan rahat tililtäni. Onneksi en tehnyt sitä.
No, unohdetaan koko asia sitten.
Älä suutu, kyyhkyläiseni.
En vain halua, että tuhlaat rahasi arvottomiin osakkeisiin.
Eivät kaikki arvottomia ole. -Kaikki.
Luotan yhä Tyynenmeren voimalaitokseen.
Mikä ihme se on? -Kone, joka kelluu aalloilla.
Kun se keinuu, siinä oleva pyörä synnyttää sähköä.
Mitä se synnyttää, kun on tyyni? -Älä ole pessimistinen.
Juuri sitä minä tarkoitan. Tuhlaat rahasi.
Pian ne ovat arvottomia, ja mitä olet tehnyt sen varalta?
Mitä haluat minun tekevän? -Sijoita ne viisaasti ja varmasti.
Maahan, kiinteistöihin tai koruihin.
Hassua, olen juuri tehnyt niin. Ostin timantteja.
Keneltä ostit ne? -Joelta. Siltä, joka lähti äsken.
Ei koruja sillä lailla osteta. -Hupsu. Hän myy kuumaa kamaa.
180 karaatin timantti 20 000 frangilla.
Eihän sillä saa lasiakaan. -Eivät ne lasia olekaan.
Mistä tiedät? Näytä ne.
Ne konnat. Jos he huiputtivat minua... -Minä tiedän, onko niin käynyt.
Kuten arvelin, väärennettyjä. Ne ovat lasia, senkin typerys!
Seitsemän. On lähdettävä junalle. -Vastahan sinä tulit.
Olen aluksen kapteeni. En voi olla poissa, kun se on telakalla.
Onko minun oltava ypöyksin? -Ei sille voi mitään.
Miksi sitten tulit kotiin? -Tulin pelastamaan sinut huiputtajilta!
Pidän huolen siitä, että he joutuvat vankilaan.
Luulit ostavasi varastettua tavaraa. Sen siitä saa, kun on epärehellinen.
Olet tuhlannut 200 000 frangia.
Mitä olet saanut siitä hyvästä? Et mitään taloa lukuun ottamatta.
Ja sekin tietysti pakkolunastetaan. -Ei.
Olen antanut panna sen sinun nimiisi.
Ainoa järkevä teko, jonka olet tehnyt.
Tein sen, kun he yrittivät päästä pankkitililleni.
Ei hätää. Nostin rahat ja piilotin ne varmaan paikkaan.
Tähän taloonko?
Hällä väliä. Kukaan ei löydä niitä. Et sinäkään.
Olet aina niin epäluuloinen. -Se on puolustusmekanismini.
En todellakaan haluaisi jättää sinua yksin tänä iltana.
Jää sitten. -Voinhan lähteä varhain aamulla.
Tee niin. Meillä olisi niin hauskaa.
Olet oikeassa. En jätä sinua yksin tänä iltana.
50 millilitraa kloroformia.
Mitä se maksaa? -75 centimeä.
Louis, tässä on monsieur Challain. -Olen Merivesiyhtiön johtaja.
Tässä 5 000. Saatte loput huomenna.
Mistä on kysymys? -Se voi kiinnostaa teitäkin.
Kone, joka tekee vedestä bensiiniä. -Rahat tänne!
Älä enää ikinä nöyryytä minua niin. -Estin sinua tekemästä tyhmyyksiä.
En minä ole tyhmä. Olen voittanut arpajaisista.
Mitä pötyä. Tehdä muka merivedestä bensiiniä.
Jos se onnistuu, omistamme meren. -Pötyä.
Mene nukkumaan. Haluan nukkua.
Kyllä, rakas.
Kuka sinä olet? -Piika.
Saanko nukkua täällä yön yli? Ei ole paikkaa mihin mennä.
Kuka siellä on? -Piika. Hän haluaa yöpyä täällä.
Lupaan, että lähden heti aamulla. -Hyvä. Anna hänen jäädä.
Merci.
Makuuhuone on kuin pyörremyrskyn jäljiltä.
Olinko vihainen sinulle eilen? -Et.
Saako olla kahvia? -Ei kiitos.
Etkö antanutkaan piialle potkuja? -Ei ollut sydäntä tehdä sitä.
Eikä halvemmalla löydy mistään. -On lähdettävä laivalle.
Onko edessä kuuden viikon ero? -Yritän tulla käymään ennen lähtöä.
Näkemiin, rakas.
Madame Grosnay, madame Grosnay...
Tuossahan se onkin. Madame Grosnay, Passy 3211.
Haloo. Passy 3211, pyydän.
Onko madame Grosnay tullut jo takaisin?
Olen Benedict. Räätäli.
Onko hän ulkona? Milloin hän tulee?
Puoli yhdeltä. Ei, ei viestiä.
Madame Grosnay, 151 Avenue Victor Hugo.
Madame Grosnay! Kapteeni Bonheur. -Kuka?
Tarkoitan Varnay. Kävitte katsomassa taloani.
Niin, muistan teidät.
Halusin lähettää teille kirjan astrologiasta, mutta osoite...
Ymmärrän, että saatoin teidät hämillenne. Pyydän anteeksi.
Kiitos vain, mutta ei sitä tarvitse selitellä.
Näkemiin, monsieur Varnay.
Hyvää huomenta.
Haluan kolme tusinaa ruusuja ja kuusi orkideaa.
Lähettäkää ne madame Grosnaylle, 151 Avenue Victor Hugo.
Tuleeko korttia? -Kyllä. 5-6 kappaletta.
Saatte niin monta kuin haluatte.
Suorittakaa samanlainen lähetys kahdesti viikossa kahden viikon aikana.
Mitä se tekee? -Katsotaan. Yhteensä viisi tilausta.
2 500 frangia, monsieur.
No, tämä on kuitenkin tehtävä.
Pitäkää vaihtorahat.
Martha, saako olla viiniä? -Kyllä kiitos.
Toivottavasti näemme sinua useammin. -Ei se käy, Maurice.
Tämä kiireinen ja sekava maailma sitoo pauloihinsa.
Kaipaan rauhallisia seurusteluiltojamme -
ja viihtyisää rupatteluasi yliluonnollisista lääkeoppijutuista.
Sinusta olisi pitänyt tulla kemisti.
Kemia on metafysiikan materiaalinen manifesti.
Nyt olet mystinen.
Muistatko, kun puhuimme tyhmien eläinten humaanista tappamisesta?
Tappava myrkky. Ei tuskaa, ei kouristuksia, mautonta.
Eläin juo sitä ja muutaman tunnin kuluttua se nukkuu pois.
Sinulla on hyvä muisti. -Teit kokeita kolmella aineella.
Exnidilla, etnabromidilla ja vielä jollain. -Se oli mielenkiintoista.
Etnabromidi aiheuttaa tukehtumisen.
Exnidin haihtumisen estämiseksi siihen lisättiin C2HC:tä.
C2HC? -Jäädytysainetta.
Kun sitä nielee, kudokset muuttuvat. Exnidi alkaa vaikuttaa tunnissa.
Oireet ovat kuin sydänkohtauksessa: systolinen kouristus ja sitten...
Mitä olet tehnyt? -En mitään. Lääkintöhallitus kielsi sen.
Miksi? -Se oli liian vaarallista.
Myrkystä ei ihme kyllä jää merkkejä vatsaan eikä vereen.
Kuvittele sellaista asetta rikollisen käsissä.
Ajattele, miten paljon rahaa hän saisi vakuutusyhtiöiltä.
Voisimme hyötyä siitä.
Vakuuttaa ihmisiä ja tappaa heidät. Meistä tulisi miljonäärejä.
Minä luulen, että myrkky jättäisi jälkiä ihmiseen.
Aineenvaihdunta on erilainen. -Siitä voi ottaa selvää.
Sanoit, että se vaikuttaa tunnissa.
Myrkytetään kulkuri ja pannaan hänet hotelliin.
Julkisella paikalla kuolleelle tehdään aina ruumiinavaus.
Silloin asia selviää ilman pienintäkään riskiä.
Pirullinen ajatus.
Eiköhän sellaiset kokeet jätetä rikollisen tehtäväksi.
C2HC...
Ja nyt koetta tekemään.
Melkoinen sadekuuro.
Saatanko teidät jonnekin? -Kiitos.
Sallikaa minun.
Olette siis Belgiasta. -Tulin tänne sodan päätyttyä.
Missä asutte? -Hotel Lausannessa.
Sehän on ihan lähellä. -Aivan.
Riisukaa takkinne. Sallikaa minun.
Mikä tuo on? -Kissanpoikanen. Löysin sen oven edestä.
Pidättekö kissoista? -En, mutta se oli märkä ja viluinen.
Onko teillä sille maitoa? -On. Ei asia niin paha ole kuin luulette.
Kuulostanko niin pessimistiseltä? -Kyllä, vaikka ette olekaan.
Kun on ulkona tällaisena iltana, on optimisti.
Kaikkea muuta kuin sitä. -Onko niin vaikeaa?
Olette mainio tarkkailija. -Toden totta.
Kuinka kauan olette ollut tässä tilanteessa?
Aika kauan. Kolme kuukautta. -En usko teitä.
Noin kaunis ja älykäs nainen selviää kyllä paremmin.
Kertokaa nyt totuus.
Oletteko juuri päässyt sairaalasta tai vankilasta?
Haluan auttaa teitä. -Oletteko ihmisystävä?
En vaadi mitään vastineeksi. -Olenko Pelastusarmeijassa?
Jos teistä tuntuu siltä, teillä on täysi vapaus lähteä heti.
Olen juuri päässyt vankilasta. -Mistä syystä olitte siellä?
Se oli muka varkaus. Panttasin vuokraamani kirjoituskoneen.
Ettekö keksinyt mitään parempaa?
Paljonko siitä sai? -Kolme kuukautta.
Ja ensimmäinen päivä vapaudessa. -Aivan.
Voi teitä parkaa.
Mikään ei ole pysyväistä tässä maailmassa, eivät edes huolemme.
Onko teillä nälkä? -On.
Minä hoidan kulinaarisen puolen, ja te haette vähän tavaroita keittiöstä.
Adoptoin mielelläni kissanpoikasen. -Tehkää se.
Katamme vain yhdelle.
Ettekö te syö? Sitten riittää yksi veitsi, haarukka ja servietti.
Menkää tuonne ja olkaa kuin kotonanne, niin tulen ihan pian.
Kelpaakohan tämä? On munakasta, paahtoleipää ja punaviiniä.
Istukaa. -Kiitos.
Olette väsynyt. Vien teidät hotelliin heti syötyänne.
Olette kiltti. En ymmärrä, miksi teette tämän kaiken.
Onko ystävällisyys niin harvinaista? -Alkoi jo tuntua siltä.
Skoolataan.
Tarvitsetteko apua? -En. Istukaa vain.
Voilà. -Olette lystikäs.
Olette nälissänne. Tehkää nyt hyvin.
Mitä te luette? -Schopenhaueria.
Oletteko lukenut hänen itsemurhaa koskevan tutkielmansa?
Kuvitelkaa, että nukahdatte ja että kaikki vain pysähtyy.
Eikö se olisi hienompaa kuin ikävä elämänne?
Tulin ajatelleeksi... -Kuoleman lähestyminen pelottaa.
Jos syntymättömät tietäisivät elämän lähestyvän, hekin pelkäisivät.
Mutta elämä on silti ihanaa. -Mitä ihanaa siinä on?
Kaikki. Kevätaamu, kesäyö, musiikki, taide, rakkaus...
Rakkausko? -Se on olemassa. Olin rakastunut kerran.
Viehättikö joku teitä fyysisesti? -Ei siinä kaikki.
Naiset kykenevät kai enempään. -Ette pidä naisista, ettehän?
Rakastan naisia, mutta en ihaile heitä.
Naiset ovat maanläheisiä. Realistisia ja pragmaattisia.
Kun nainen pettää miestä, hän vaihtaa tämän huonompaan -
jos tämä on...puoleensavetävämpi.
Ette tiedä paljon naisista. -Hämmästyisitte.
Rakkaus on antamista, uhrautumista. Sitä mitä äiti tuntee lasta kohtaan.
Oletteko rakastanut jotakuta sillä tavalla? -Olen. Miestäni.
Oletteko naimisissa? -Olen ollut.
Hän kuoli, kun olin vankilassa. -Ymmärrän.
Kertokaa hänestä. -Se on pitkä tarina.
Hän haavoittui sodassa. Toivoton invalidi.
Siksi rakastin häntä. Hän tarvitsi minua.
Hän oli kuin lapsi.
Mutta hän oli muutakin minulle. Hän oli uskonto...hengitykseni.
Olisin voinut tappaa hänen takiaan.
Rakkaus on hyvin todellista ja syvää. Tiedän sen.
Mutta... -Anteeksi, viinissänne on korkinpalanen.
Haen uuden lasin.
Penni ajatuksistanne.
Saako olla lisää viiniä?
Kello on paljon, ja olette väsynyt.
Selviätte tällä päivän, pari. -Kiitos.
Tämä on aivan liikaa.
Anteeksi, että olen tällainen. Olin jo menettämässä toivoni.
Tämän jälkeen uskallan taas alkaa elättää toivoa.
Älkää toivoko liikaa. Sydämetön maailma vaatii sydämettömyyttä.
Se ei ole totta. Maailma on kömpelö ja surkea.
Tippa hyvyyttä vain, niin siitä tulee kaunis.
Parasta, että lähdette, ennen kuin filosofianne tärvelee minut.
Menkää tätä tietä.
Hyvää yötä ja kiitos.
Onko minulle viestiä? -Ei vielä.
Monestiko hänelle on toimitettu? -Kahdesti. Kerran joka kolmas päivä.
Siis viikko vielä jäljellä. -Niin.
Toivotaan nyt vain parasta. Näkemiin, mademoiselle.
Monsieur Verdoux? Olen tarkastaja Morrow poliisista.
Minulla on teille asiaa. -Tulkaa sisälle.
Kauniita esineitä. Oletteko keräilijä? -Vaatimaton sellainen.
Tämä on hassu. Vanha keulakuva... Laivan kokasta.
Erittäin hieno.
Mikä tuo on? -En tiedä, mistä se on tullut.
Istukaa, monsieur.
Otatteko lasillisen? -Ei, kiitos.
Minulla olisi kysyttävää. Kauanko olette ollut huonekalualalla?
Kolmisen vuotta.
Tunnetteko Thelma Varnayn? -Anteeksi kuinka?
Thelma Varnayn. -Ei, en tunne.
Entä Lydia Florayn? -Floray... Floray...
Lydia Floray Corbellista.
Valitettavasti en.
Teillähän on vaimo ja lapsi. -Kyllä.
Miten tunnette Annabella Bonheur'n? -Nyt en ymmärrä.
Peli on päättynyt, kapteeni. Olen varjostanut teitä kaksi viikkoa.
Olette matkustellut ahkerasti. Tarvitsette luistimet.
Tietääkö vaimoni tästä? -Kukaan ei tiedä. Ei päämajakaan.
Halusin ensin olla varma asiasta.
Mistä minua syytetään?
Bigamiasta.
Ja 14 murhasta.
Onnittelen, mutta en usko, että murhasyyte johtaa mihinkään.
Onhan olemassa corpus delicti. -Kyllä me ne ruumiit löydämme.
En usko.
Pidätämme teidät toistaiseksi bigamiasta.
Teillä ei ole näyttöä murhista, ja tiedätte sen.
Jos annatte minun tavata vaimoni, allekirjoitan tunnustuksen.
Sovitaan niin.
Vielä tunti ja 20 minuuttia.
Ei minua ole ennen näin väsyttänyt. Torkahdan hetkiseksi.
Minun on valitettavasti tehtävä varotoimenpide.
Että osaakin nukuttaa. Se johtuu varmasti siitä viinistä.
TARKASTAJA MORROW LÖYDETTY KUOLLEENA JUNASTA
Hei. -Päivää.
Ettekö muista minua?
Kyllä, kyllä...
Kuinka maailma kohtelee teitä? -Ei voi valittaa.
Tarvitsen managerin. Tunnetteko ketään?
En, mutta en voi jatkaa tällaista toimintaa koko ajan.
En minä rahaa halua.
Halusin vain tervehtiä.
Ette usko minua, ettehän?
Ottakaa tämä. Ottakaa, älkää olko tyhmä.
Milloin nähdään taas?
Jatkakaa te vain puuhianne.
VETYPEROKSIDIA
Puheluni.
Annabella? Kyyhkyläisesi tässä. Tulen lentämällä kotiin.
Laiva on yhä maissa. Se oli pahemmin vioittunut kuin luulimmekaan.
Kylkiä hiotaan yhä. Kyllä, niin voi sanoa.
Se kestää monta päivää. Siksi tulen kotiin...heti.
Näkemiin, rakas.
Päivää, kapteeni. -Päivää.
Vie tämä huoneeseeni.
Kyyhkyläiseni! -Annabella.
Mikä se on? -Söpö, eikö? Naapurin rouva odottaa lasta.
Hyvä, että tulit. Haluan talon takaisin omiin nimiini.
Totta kai. -Mennään heti lakimiehen puheille.
Haluan, että se hoidetaan. -Vastahan olen tullut kotiin.
Haluan olla kanssasi tänään, vain me kaksi illan hämärtyessä.
Tehdään se maanantaina. -Hyvä, syödään päivällistä.
Teemme itse ruuan ja annamme piian mennä.
Jos olisin osannut odottaa tätä...
Annette! Saat pitää loppupäivän vapaata.
Mitä haluat ruokajuomaksi? -Bordeaux kävisi hyvin.
Annette, mitä sinä teet?
Rikoitko jotakin? -En, suljin vain ikkunan.
Ole vastedes varovaisempi.
Etsin korkkiruuvia. -Se on olohuoneessa.
Ruoka on valmista puolen tunnin kuluttua. -Ansaitset juotavaa.
Mitä sinä juot? -Sarsaparillaa. Lääkäri on määrännyt.
Ilta päättyy kai siihen, että pelaamme dominoa.
Kuiva viini on hyvää. Siitä tulee niin janoiseksi.
Olen juonut miltei pullollisen. Sinä olet hädin tuskin maistanut.
Olet vain tuijottanut koko illan. Meidänhän piti nauttia hämärästä.
Varo huonekaluja, rakas. -Aina sinä valitat.
Juo tämä nyt.
Miten voit juoda tuota moskaa? -Se on hyvää, ihan viinin makuista.
Hyvin kuivaa myös.
Se oli sarsaparillaa. Juot minun viiniäni.
Kyyhkyläiseni!
Avaa ovi!
Rakas! Mikä on hätänä?
Nainen, anna minun olla. -Minä autan sinua.
Annette! Tule nopeasti!
Rakas, mitä on tapahtunut?
Kuolen myrkytykseen. Soita vaimolleni. -Olen tässä.
Juo vähän viiniä. -Pane pois se!
Avaan solmion. -Anna minun olla.
Missä se piika on?
Mitä ihmettä sinulle on tapahtunut? -En tiedä.
Valkaisin hiuksiani, ja ne alkoivat irrota päästä.
Hae lääkäri. Tai kaksi! -Pane pois se!
Ei hätää enää. Jos se oli myrkkyä, vatsahuuhtelu kyllä auttoi.
Lääkettä on otettava kaksi, kolme päivää.
Miten piika voi? -Hyvin, mutta ei hän silmänilo ole.
Ihme, ettei teille tapahtunut mitään. -Minulla on aina hyvä onni.
Kapteeni tarvitsee vaihtelua. Pari päivää maaseudulla tekisi hyvää.
Kuulitko? Meidän pitäisi matkustaa maaseudulle, vain me kaksi.
Eikö se olisikin hauskaa? -Ihanaa.
Ei ihmisiä mailla halmeilla. -Täydellistä.
Vahinko, ettemme ajatelleet tätä aikaisemmin.
Kyllä on ihanaa.
Mikä se on? -Ankkuri. Tiedä vaikka kalastaisimme.
Täällä on varmasti paljon kalaa!
Tuolla on valtava hirviö!
Ei, sehän olen minä. Typerää, se oli peilikuvani.
Vesi on lämmintä. Haluan mennä uimaan.
Haluatko sinä? Katsotaan, mitä voimme tehdä.
Opetatko minut uimaan? -Voinhan yrittää.
Tuolla on kala. Anna vapa! -Älä kiihdy, rakas.
Liian myöhäistä. Olisimme voineet saada sen.
Koukkuun on pantava ensin syötti. -Pane sitten!
Iso vonkale.
Vapa tänne jo! -Syötti on pantava ensin.
Kala ehtii mennä. Typeräkö sinä olet?
Mitä tuo tuolla tekee? Panitko sen syötiksi?
Ei se tuohon iske ikinä.
Mitä sinä nyt teet? -Panen madon koukkuun.
Ällöttävää! Luuletko, että syön kalan, joka on syönyt madon?
Kalastetaan sitten ilman sitä. -Hyvä.
Ethän ole vihainen? -En ole.
Älä suutu, jos satut olemaan väärässä. Et ole aina oikeassa.
Tuolla on jotain, iso parvi. Ne haistelevat koukkua.
Kuule... Onko jokin vinossa?
Niitä on valtavasti tuolla. Valtavan suuria.
Ole varovainen, pässinpää! Oletko merisairas?
Häpeäisit. Olet ollut merillä koko ikäsi. On siinäkin kapteeni.
Nyt tarttui! Valtava vonkale!
Minulla tärppäsi! Älä nuku vaan auta minua!
Mikä ihme sinua vaivaa? Nyt se pääsi irti.
Olisin saanut kalan, jos olisit auttanut.
Mikä sinua vaivaa? Oletko humalassa?
Oletko kaappijuoppo?
Pullo mukana...
Ne nuuskivat yhä koukkua.
Katso, miten paljon kaloja. Tuolla on yksi älykäs.
Ei se näköjään halua... Mitä sinä tuolla teet?
Pyydystän sen lassolla. -Typerys, ei se onnistu.
Onnistuupa. Se pannaan vain pään yli.
Ja sitten kiristetään. Tällä lailla.
Mikä tuo on? -Jodlaaja.
Sehän pilaa kaiken. -Niin pilaa.
Vahinko, että emme saaneet olla rauhassa. -Juuri niin.
Kaiken suunnittelun jälkeen. -Niin.
Hän katsoo meitä kiikarilla.
Otetaan tämä pois. Hän luulee, että aiot murhata minut.
Heitä on iso porukka. He ovat retkellä.
Minä lähden laivalleni. -Vastahan me tulimme tänne.
Mitä sinä teet? -Nyt tärppäsi!
Älä ole tyhmä. -Se on valtava. Älä töni!
En minä töni. Istu! -En voi!
Seiso liikkumatta. -Minähän yritän.
Apua! Apua!
Pölvästi! Etkö tiedä, ettei veneessä saa seisoa?
Olet ollut viime aikoina merkillinen. -Missä hattuni on?
Madame Marie Grosnay? -Hyvänen aika sentään. Kiitos.
Etkö ollut menossa Etelä-Ranskaan? -Ei löytynyt mitään sopivaa.
Lisää kukkia. -Pane ne tuonne.
Voi, Marie. Ovatpa ne ihania. Keneltä ne ovat?
Siltä kauhealta mieheltä, joka vainoaa minua.
Haluan tietää, mitä hän kirjoitti. -Aina kaksi sanaa: "Pyydän, pyydän."
En ole ikinä nähnyt moista aggressiivisuutta.
Hän ainakin pyytää suoraan. Miksi et soita hänelle?
Sille vanhalle ketulle? -Ei kai hän liian vanha ole?
En tunne häntä, eikä minulla ole hänen puhelinnumeroaan.
Lähetä kirje kukkakauppiaan kautta.
Huomenta, monsieur. Teille on kirje.
Lähetittekö kukat? -Viimeiset lähetettiin eilen.
Jatkakaa sitä vielä kaksi viikkoa. Tai ei, älkää tehkö sitä.
Saanko soittaa? -Oui.
Haloo? Passy 3211, pyydän.
Täällä monsieur Varnay. -En ole teille enää vihainen.
Hyvä. Milloin tapaamme? -Miksi noin itsepintainen?
Rakastan teitä, Marie. -Emmehän edes tunne toisiamme.
Ymmärsimme toisiamme heti, kun tapasimme ensi kerran.
Näin sen silmistänne, Marie. Ne ovat kauniit.
Kuin tähtien yksinäisyys. Ajattelen usein, kuka olette pimeydessä.
En oikein ymmärrä. -Vain sinfonia voi kuvailla sitä.
Sfäärien musiikki. -En minä niin eteerinen ole.
Olette pyhimys, syntinen, käärme ja gaselli yhdessä persoonassa.
Jokainen kuva teistä on kuin etsattuna muistissani.
Minun on saatava tavata teidät - heti.
Hyvä, tulen heti.
Mitä olen velkaa? -Frangin, monsieur.
Pitäkää loput.
Marie, rakkaani. -Anteeksi. Ketä etsitte?
Madame Grosnayta. -Tätä tietä.
Olen madame Lasalle. Marie tulee ihan pian.
Tietysti.
Päivää.
Yvonne, tässä on monsieur Varnay. -Olemme jo tervehtineet.
Meille sitten päivälliselle puoli kahdeksalta.
Ei tarvitse, kulta. Näkemiin.
Senkin tuhma mies.
Olenko tuhma? -Erittäin tuhma.
Istuutukaa tuohon. -Kiitos.
Saako olla teetä? -Kyllä, kiitos.
Tuleeko maitoa ja sokeria? -Ei, kiitos.
Pelkään teitä hieman Yvonnen lähdettyä. -Miksi?
Tiedätte, mitä tapahtui viimeksi, kun olimme kahden.
Annoin tunteilleni vallan. Se ei toistu.
Älkää sanoko niin.
Se on elämän ironiaa - tehdä väärä teko oikealla hetkellä.
Tai sanotaanko, että teitte oikein väärällä hetkellä?
Ei läikkynyt pisaraakaan!
Marie, rakkaani. -Ei, älkää...
Kaunis hääpäivä. -Kuka osasi odottaa tätä Marielle?
Ja niin pian. -Annetaan heille jotain juotavaa, John.
Pappi on myöhässä. Hän on hautajaisissa.
Eikö hän voi vihkiä ensin ja haudata sitten?
Marie ei ole lähestulkoonkaan valmis.
Missä sulhanen on? -Hän kuulemma inhoaa tällaista.
Kumpikin halusi yksityiset häät, mutta tällainen paisuu aina.
Mikä se oli? -En ole nähnyt häntä ennen.
Hän tuli monsieur Bismon seurassa.
Se on kerrottava kapteenille. -Entä se juttu kultahääpäivästä?
Päivää. -Ystäväni monsieur Carno.
Mitä sinä täällä teet? -Olen aina häissä ja hautajaisissa.
Oletteko morsiusneito? -Ei, olen ulkopuolinen.
Madame Bonheur on ystäväni. Hän oli Pariisissa, joten otin hänet mukaan.
Henri! Kuinka voit? -Jännittää vähän.
Halusit yksityishäät, mutta tämä on Marien takia.
Nyt sinun on vaivauduttava tapaamaan ystäviäni.
Tässä on sulhanen, monsieur Varnay.
Tässä ovat madame Cornet, monsieur Simon, monsieur Delage -
madame Bremer, madame Voselli, monsieur Contrepaire -
monsieur Potis, madame Voulon -
ja tietysti puolisoni.
Otetaan loput vihkitilaisuuden jälkeen. Enkö olekin kiltti?
Olette hyvin ystävällinen. En tarkoita alentuvalla tavalla.
Oho, anteeksi. -Miten olisi drinkki?
No, miltä tuntuu? -Hyvin abstraktilta.
Terästäytykää. Pahin on edessä. -Totta. Mitä minä sanoinkaan!
Teen tänään kaiken väärin. -Ei toivota sitä.
En tarkoittanut sitäkään. -Monsieur...
Hassua. Monesti tulee nauretuksi hautajaisissa ja itketyksi häissä.
Joku ei ole kanssani samaa mieltä. -Kuka hän mahtaa olla?
Kai sinä tiedät. -Niin, madame Bonheur Lyonista.
Tuo tietää hyvää onnea. Saat miellyttävän yllätyksen.
Anteeksi.
Mikä on vinossa? -Juomissa on kai jotakin.
Yksi olut.
Kiitos.
Missä Bismo on? Anteeksi.
Monsieur Varnay! Onko jokin hullusti?
Ihailin vain kukkianne. -Vai niin. Nuo ovat englanninsinililjoja.
Ahaa, kellokukkia. -Ja nämä ovat esikoita.
Niin, Oenothera-sukua.
Oho! Oletteko sairas? -Kouristus. Perintö Intian ajoilta.
Käyn hakemassa jotakin. -Se menee ohi pian.
Pappi on tullut. -Hän saa odottaa. Voinko tehdä jotakin?
Bismo. -Tässä on madame Bonheur.
Pidä oikein hyvää huolta hänestä. -Luota minuun.
John! - Mitä kuuluu?
Pappi on tullut, ja Henrillä on kouristus. Mene katsomaan häntä.
Katsotaan, mitä voimme tehdä.
Ei ketään. Ehkä hän on jo toipunut.
Ehkä hän on boolin ääressä. Mennään katsomaan.
Mitä etsitte? Oletteko pudottanut jotakin?
Pudotin voileipäni. -Millaisen?
Tavallisen. Leipäviipale kahden lihaviipaleen välissä.
Vehnä vai ruis? -Juuri niin.
Odottakaa. Haen teille uuden. -Kiitos.
Ei hän ole täälläkään. -Tuolla hän on. Odottakaa.
Mikä hätänä? -Kouristuksia. En voi seistä suorassa.
Mennään sisälle. -Olen täällä vähän aikaa.
Suuri hetki on koittanut. Olkaa hyvät ja menkää sisälle.
Sinun täytyy tulla mukaan. -Olen mieluummin puutarhassa.
Ilma tekee minulle hyvää. -Siinähän te olette. En oikein ymmärtänyt.
Pitikö olla vehnää vai ruista? -Ruista.
Teillä on aivan ihana paikka. Ihana. - Älä vedä, minä tulen.
Tilaisuutta on lykättävä. Lepää 10 minuuttia, niin kipu ehkä katoaa.
Hyvä ajatus. Mene sanomaan heille. -Ei, mennään sisälle ensin.
En halua vaarantaa mitään. Tule nyt.
Enkö saa olla raittiissa ilmassa? -Et. 10 minuutin lepo tekee hyvää.
Se on lihaskipua. -Ymmärrän.
Mikä se oli? -Ei mikään.
Varnay!
Henri! -Rakas, nähdään pian.
Varnay!
Monsieur Varnay!
Monsieur Varnaytahan me etsimme.
Hän esiintyy monella nimellä. -Se on uskomatonta.
Vahinko, ettei hän hylännyt Thelmaa.
Tiesin, että se oli sama mies heti, kun luin siitä lehdestä.
Hänestä ei ole edes valokuvaa. -Tunnen hänet, jos näen hänet.
Missä hän asui viimeksi? -Hotel Splendidessa.
Hän on muuttanut sieltä. -Tiedän. Kertoiko hän mitään työstään?
Hän sanoi olevansa International Geographical Societyn palveluksessa.
Ottakaa yhteyttä heihin. -Hän on tietysti jo matkalla pohjoisnavalle.
Sellaista järjestöä ei olekaan. Jatkamme hänen etsimistään.
Muistakaa, tämä on salaista. Ei sanaakaan lehdistölle.
PÖRSSIROMAHDUS; SEURAUKSENA PANIIKKI
PANKTT VARARIKOSSA; MELLAKOTTA TIEDOSSA
Haloo. Kyllä, kyllä. Mitä?
Meidän on tehtävä ulosmittaus. -Minullahan on perhe.
Valitan. Meidän on saatava rahat. -Tarvitsen vain 10 minuuttia aikaa.
Hyvä. Soitan sitten.
Réaumur 6572.
Balong & Co.
Henri Verdoux tässä. Myykää kaikki, mitä minulla on.
Jouduitte puille paljaille jo tunteja sitten.
KRIISI EUROOPASSA
NATSTT POMMITTAVAT ESPANJAN HALLTTUKSEN KANNATTAJIA
Tulkaa tänne.
Niin, juuri te.
Päivää, herra filantrooppi.
Ettekö muista minua? Veitte minut kotiinne yhtenä sateisena yönä.
Kun olin saanut ruokaa ja rahaa, lähetitte minut tieheni.
Taisin olla hullu. -Hiljaa! - Minne olette menossa?
Ei minnekään. -Tulkaa kyytiin.
Café Royaleen. - Pyydän teitä tarjoamaan taas.
Se on vaikeaa. -No, minä tarjoan sitten.
Kiitos. -Olen halunnut tavata teidät uudelleen.
Olitte muuttanut liikkeestänne. -En ole asunut siellä pitkään aikaan.
Ette todellakaan muista minua, ja miksi muistaisittekaan.
Kyllä pitäisi muistaa. -Ettekö muista?
Olin juuri päässyt vankilasta. -Hiljaa. Kuljettaja.
Niin, invalidi miehenne. -Ahaa, muistatte sen.
En unohda sitä ikinä. Mutta te...ja tämä? Mitä tapahtui?
Sama vanha tarina. Minua potkaisi onni.
Tutustuin ammustehtailijaan. -Sillä alalla olisi pitänyt olla.
Niin, se alkaa tuottaa pian paljon rahaa.
Oli tosi hauskaa nähdä teidät taas. Hyvyytenne merkitsi paljon.
Hyvyys ei ole pahasta toisinaan. -Kertokaa itsestänne.
Puhutaan mieluummin teistä ja... -Mistä?
Ystävästänne. Millainen hän on?
Ystävällinen ja avokätinen, mutta armoton liikeasioissa.
Liike-elämä on armotonta. Rakastatteko häntä?
Ette kai te sellaiseen usko? -Kaikki tarvitsevat rakkautta.
Jotain on tapahtunut. Teille ei maistukaan enää katkeruus.
En tarvitse sitä nyt, kun olen lakannut taistelemasta.
Aina on syytä taisteluun. -Minulla ei ole enää mitään.
Menetin perheeni pörssiromahduksen takia.
Anteeksi, en tiennyt...
He ovat onnellisempia siellä, missä he ovat nyt.
Poissa tästä epävarmasta maailmasta. -Olette muuttunut. Sen huomaa.
Kun menetin perheeni, tuntui kuin olisin herännyt unesta.
Mitä tarkoitatte?
Olin pankkivirkailija. Elämäni oli hyvin yksitoikkoista.
Laskin päivästä päivään rahaa. Rytmi katkesi, kun sain potkut.
Sitä seurasi pökerryttävä kaaos. Painajainen.
Elin puoliksi unimaailmassa, kauheassa maailmassa.
Olen herännyt nyt. Toisinaan kysyn, oliko tuota maailmaa olemassakaan.
Olette käynyt läpi kovia, mutta älkää antako sen vaikuttaa teihin.
Ei. Epätoivo on kuin huume. Se tuudittaa mielen yhdentekevyyteen.
Silloin luopuu elämästään.
Meidän kaikkien on luovuttava siitä. -Ei ennen aikojamme.
Miksi ei? -Onko aina tiedettävä miksi?
Ehkä auttaa, jos tietää. -Elämä on tutkimatonta.
Siksi täytyy jatkaa. Jollei muuten, niin kohtalonne täyttymiseksi.
Kohtaloni...
Miksi mennä illalla Eiffeltorniin?
Eihän silloin näe mitään. -Se oli Phoeben ajatus.
Montako? -Meitä tulee viisi.
Haluan syödä jo. -Odotetaan muita ensin.
He eivät tule moneen tuntiin. Mitä haluat juoda?
Vermuttia. -Kaksi vermuttia. - Mennään tanssimaan.
Mitä nyt? -Thelman mies. Takanasi.
Kyllä, se on hän.
Tallaat varpailleni. -Ei voi mitään. Mennään istumaan.
Thelma-parka. -Rauhoitu. Menen soittamaan poliisit.
Älä jätä minua. Hän tappaa minut. -Pidä häntä silmällä.
Seuraa häntä, jos hän lähtee.
Näytätte väsyneeltä. Tarvitsette jonkun hoivaamaan teitä.
Olette hyvin ystävällinen.
Kiitos, madame.
Kiitos.
Saako olla taksi?
Auto numero 10!
He lähtevät. -Kirjoita rekisterinumero muistiin.
Ei ole kynää. Käy hakemassa kynä.
Anteeksi...
Onko teillä kynää? -Toimistossa, kulman takana.
Ovi auki! Päästäkää minut ulos!
Apua! Apua!
Sanon näkemiin nyt. -Mitä aiotte tehdä?
Aion täyttää kohtaloni.
Tässä korttini. Antakaa kuulua itsestänne. Pian.
Huomennako? -Huomenna.
Selvä, sir.
No niin, miehet. Yksi joka kulmaan, kaksi taakse. Loput minun mukaani.
Sinä jäät tähän, Victor. -Kyllä, sir.
Hajaantukaa. Tätä tietä.
Mitä olette tehneet todistajalleni? Hae lasi vettä.
Veliparkani!
Te!
Tehkää tietä! - Mitä nyt? -Näin hänet. Hän oli tuossa!
Älkää päästäkö ketään ulos. Jacques, Henri, vahtikaa ovea.
Kiitos. Tuossa hän on! Tuo on hän!
Henri Verdoux? -Palveluksessanne.
VERDOUX'N OIKEUDENKÄYNTI PIAN KÄYTY
Näin kauheita tekoja ei ole ikinä ennen paljastunut.
Edessänne on julma, kyyninen hirviö. Katsokaa häntä.
Katsokaa. Hän olisi voinut elättää itsensä kunniallisella tavalla.
Mutta hän ryösti ja murhasi naisia.
Hän teki siitä ammatin. Yhteiskuntaamme on suojeltava.
Vaadin tälle joukkomurhaajalle teloitusta giljotiinilla.
Valtiolla ei ole muuta lisättävää.
RTTARI SINIPARRAN TUOMIO KUULLAAN TÄNÄÄN
Teidät on todettu syylliseksi. Onko teillä mitään sanottavaa?
On, monsieur.
Syyttäjä on ollut epäkohtelias, mutta myöntänyt, että olen lahjakas.
Kiitos siitä. Se on totta. Käytin lahjakkuuttani rehellisesti 35 vuotta.
Sen jälkeen se ei kiinnostanut ketään.
Oli pakko alkaa yksityisyrittäjäksi. Ja että olen joukkomurhaaja...
Eikö maailma yllytä sellaiseen? Eikö joukkomurhaa varten tehdä aseita?
Eivätkö aseet ole räjäyttäneet naisia ja lapsia palasiksi -
hyvin tieteellisellä tavalla?
Olen amatööri joukkomurhaajaksi.
En halua menettää malttiani, sillä menetän pian pääni.
Koska poistun pian maanpäällisestä elämästä, haluan sanoa seuraavaa:
Tapaan vielä teidät kaikki.
Hyvin pian.
VERDOUX GILJOTIINIIN: KIELTÄYTYY ANOMASTA ARMOA
Ei kuvia!
Hän on hullu. Hän kääntää kaiken ylösalaisin.
Hyvää ei muka voi olla ilman pahaa, pahuus on auringon varjo.
Aivan perättömiä juttuja.
Nähdään sitten, Max. -Toivottavasti on parempi onni.
Ei kuvia!
No niin, Verdoux. Teidän on myönnettävä, ettei rikos kannata.
Ei pienessä mittakaavassa. -Mitä tarkoitatte?
Menestys vaatii hyvää organisaatiota. -Ette kai kuole noin kyynisenä?
Eikö olisi aika merkillistä olla idealisti juuri nyt?
Entä ne puheet hyvästä ja pahasta? -Ne ovat oikukkaita voimia.
Jos toista on liikaa, tuhoudumme. -Ei hyvää ole koskaan liikaa.
Ongelma on se, että sitä ei ole ikinä ollut tarpeeksi.
Olen ollut ystävänne, Verdoux.
Kertokaa moraalista. Te, traaginen esimerkki rikollisesta elämästä.
Kuinka kukaan voi olla esimerkki näinä rikollisina aikoina?
Te olette. Olette ryöstäjä ja murhaaja. -Ne olivat liikeasioita.
Eivät muiden liikeasiat ole sellaisia.
Suuret liikeasiat ovat. Sodat, konfliktit...
Ne ovat kaikki liikeasioita.
Jos tapat yhden, olet konna. Tapa miljoonia, niin olet sankari.
Lukumäärä oikeuttaa, ystäväni.
Isä Ferro haluaa tavata teidät. -Päästäkää hänet tänne.
Suokaa anteeksi, aikani on rajoitettu.
Onko teillä sanottavaa ennen kuin lähden? -On. Hyvästi.
Olkaa hyvä, isä.
No niin, isä... Mitä voin tehdä hyväksenne?
Ette mitään. Haluan auttaa teitä. Tehkää sovinto Jumalan kanssa.
Elän rauhassa Jumalan kanssa. Olen ristiriidassa ihmisen kanssa.
Kadutteko syntejänne? -Kuka tietää, mitä synti on?
Se syntyi taivaassa langenneen enkelin kautta.
Kuka tietää, mitä lopullista kohtaloa se palvelee?
Mitä te tekisitte, jollei syntiä olisi?
Sitä, mitä teen nyt, poikani. Yritän auttaa hädässä olevaa sielua.
He tulevat. Saanhan rukoilla puolestasi?
Kuten haluatte. Mutta en usko, että nuo herrat haluavat odottaa.
Olkoon Herra sielullesi armollinen. -Miksei olisi? Kuuluuhan se Hänelle.
Henri Verdoux, Ranskan valtion tuomioistuin -
on tuominnut teidät giljotiiniin. Tuomio pannaan tänään täytäntöön.
Kiitos. -Saako olla savuke?
Ei, kiitos.
Olkaa hyvä. Se on rommia.
Ei, kiitos.
Tai hetkinen! En ole ikinä maistanut rommia.